"DET FINNS VARKEN USLA GRÖDOR ELLER USLA MÄNNISKOR.
DET FINNS BARA USLA ODLARE."
NETFLIX PRESENTERAR
Åh, en tjuv. En tjuv! Hjälp!
Stoppa tjuven!
Fan också.
Men vad i helvete?
DÄR FICK DU FÖR ATT DU HJÄLPER ANDRA, IDIOT!
Sluta tjura nu.
- Det gör jag inte. - Jo.
- Du vet att jag gör det för deras skull. - Visst.
Om de inte fick en lapp, vad skulle de säga till sina vänner?
- "Jag rånades av en gammal tant"? - Jag är inte gammal.
Tack vare lappen skyller de på mig, och inte på tanten.
- Jag slår dig. - Jag ger inte igen. Inte mot gamla tanter.
- Vad säger dig att jag är gammal? - Mina ögon.
- Och ditt namn. - Monique?
Precis. Monique. Som om du blev överraskad.
- Varför vill du inte vara gammal? - Jag är inte gammal. Jag är erfaren, okej?
När du står i kö, låter folk dig gå före.
På tunnelbanan erbjuder de dig att sitta. Gammal.
Ja, män flörtar, men jag skryter inte om det.
Flörtar de med dig?
Ja, man vet aldrig vad ett "Varsågod och sitt" kan leda till.
- Till att du får sitta, helt enkelt. - Inte alls. Män kurtiserar mig hela tiden.
- Sa du precis "kurtisera"? - Ja.
- Okej, du är gammal. - Det är inte mitt fel att du är en lymmel.
Du raggar. Riktiga män kurtiserar.
En fråga. När vi är ute och går, tror folk att du är i min ålder...
min mamma, eller den gamla damen i Titanic?
- Trams. - Jag älskar dig. Att vara gammal är okej.
Kan du avsluta det här? Jag måste göra en grej.
- Vart ska du? - Jag ska kurtisera lite.
Okej, bra. Okej.
Skit i Jay-Z, okej? Jag har jobbat med henne i tio år.
Är det sant?
- Du har inte sett nåt. - Kommer hon hit?
Nej, hon ställde in det.
Blev du besviken?
- Ja. - Gillar du henne?
- Jag älskar henne. - Jaså?
Om du kan hålla tyst om det
ringer jag nästa gång hon kommer, om jag får ditt nummer.
- Menar du det? - Om du vill.
- Vad snällt. - Säg inget till nån.
- Jag lovar. Vad heter du? - Waël.
- Och vad heter hon? - Sarah.
- Och vad mer? - Vet inte.
- Och på din mobil? - Sarah "Terminal".
- Är hon terminalt sjuk? Skäms! - Nej, terminal som på flygplatsen.
- Ska du ringa henne? - Det var mer än tre frågor. Det räcker.
- Kan du inte bara ringa en av dem en gång? - Kan vi sätta i gång nu?
- Nej. - God dag. Behöver ni hjälp?
- Nej tack. - Det är lugnt.
Men, lämna mig i fred.
- Ungdomar! - Ville han hjälpa eller kurtisera dig?
Sluta. Nu ser jag en.
En ensam gammal man. Full kundvagn. Nu kör vi.
Okej.
Monique?
Va? Känner jag er?
- Det är jag, Victor. - Victor?
Victor. Men...
- Åh, Victor! - Otroligt!
Hur längesen var det? 30-40 år sen?
Men vad gör du här? Otroligt.
- Men... - Stal han din väska?
- Va? - Han stal din väska.
Jag gillade den ändå inte.
- Hur mår du? - Han får inte komma undan.
- Aldrig i livet! - Nej, sluta.
- Ta inte i så hårt. - Kom nu.
Det gör ont.
Kan du förklara det här?
Det är inget vi gör särskilt ofta.
Saken är den... Det är mer som...
en hobby än nåt yrkesmässigt.
- Monique, du är ingen tjuv. - Jäklar.
- Tyst, Waël. - Säg inte mitt namn. Han känner inte mig.
Du brukade inte stjäla. Du hjälpte folk.
Jag gör det för den här token. Han hade suttit inne annars.
Ursäkta för det där med armen, men det var inte rätt dag att stjäla en väska.
- Varför säger du det? - Det var ingenting.
Berätta. Vi kanske kan hjälpa dig.
Är du ungdomsassistent?
Nej, så du kan inte hjälpa mig.
Jag grundade en ungdomsorganisation. En liten en som jag sköter helt själv.
- Min assistent drabbades av en olycka. - Hittar du ingen ersättare?
Intervjuer tar tid. Vem tar hand om ungdomarna under tiden?
Varför inte Waël?
- Du skämtar. - Nej då.
Se det som kompensation för att vi försökte råna dig. Vi hjälper dig.
Vilken hjälp. Han stjäl väl ungdomarnas väskor.
Den Victor jag kände sa inte så.
Är han åtminstone utbildad?
Nej, men han är full av överraskningar.
Monique, en trollkarl är full av överraskningar, det hjälper inte.
Han är begåvad. De lär älska honom.
Det räcker inte att vara trevlig. Jag behöver nån som är utbildad.
Han duger. Och du hittar ingen annan tills i morgon.
Jag ber dig, Victor.
Hjälp oss.
Okej.
Waël!
Det är underbart. Han ger dig jobb som vikarie åt ungdomarna.
- Monique! - Var det hans idé?
- Det var inte min. - Det är bara för en dag.
Vänta lite. Ingen polisanmälan, och dessutom anställer du mig?
- Det är obetalt. - Visst, ja. Jag är på affärsresa i morgon.
- Vill du att han ska anmäla dig? - Jag ställer in den.
Men, det här gick väl bra? Tack, Victor.
Nej, tack ska du ha. En som sköter ungdomarna, och en ny sekreterare.
- Sekreterare? - Precis.
Okej. Vi ses i morgon. Klockan 7.00.
Men Victor, du har ju ingen sekreterare.
Nu har jag.
- Karma... - Käften.
- Ni skämtar, va? - Jag sa att det var för mycket smink.
- Det är min sekreterar-look. - Jag skulle inte säga sekreterare.
- Ursäkta? - Du förstod.
Nej. Förklara.
Jag är så generad att jag inte ens vågar se på dig.
Är jag problemet? Kolla din larviga träningsoverall.
- Den skriker i alla fall inte STI. - Ska du säga, som fejkar att du är ung.
- Ursäkta? - Just det.
- Fejkar att jag är ung? - Du ser töntig ut.
- Töntig? Knappast. - Ingen klär sig så där.
Du har ju ett helt zoo på dig. Jag är inne, helt i tiden.
Byt om! Ni ser hemska ut, båda två.
- Ja, du ser hemsk ut. - Han sa "båda två".
- Han tittade på dig. - Han kunde i alla fall titta på mig.
Det är inte möjligt...
- Ditt fritidshem verkar tomt. - Det är inget fritidshem.
Det är ett projekt för ungdomar som har problem.
Vi valde ut 12 ungdomar som ofta stängs av från skolan.
Vi erbjuder en kurs under sommarlovet. Det är lite av deras sista chans.
- Är de tolv? - Nej, det var bara sex som kom.
Du får ta hand om dem tills jag hittar en ersättare.
- Är det allt? - Ja.
En sak bara: Första dagen är obligatorisk.
Annars skulle de inte komma. Men bara första dagen.
Ungdomsassistenten ska få dem att vilja komma varje dag.
Se till att de dyker upp i morgon, så att de kan fortsätta jobba.
- Jag ska försöka. - Nej, se till att de gör det.
- Inga ungdomar i morgon - då anmäler jag. - Varför blev de avstängda?
De pratade, slogs, var uppstudsiga, frånvarande, hade vapen... Det varierar.
Frånvaro? De får problem för att de missar skolan, och straffas ännu mer?
Han sa "vapen" och du fastnar på "frånvaro"?
- De väntar på dig. - Det är som ett fängelse.
Nej, det är ett gammalt skollabb.
Waël, en sista sak.
Om de beter sig illa,
glöm då inte att ett barn som ställer till problem, är ett barn med problem.
Hallå, pojk!
Snälla?
Ge mig nånting.
Hej.
God morgon.
Jag tilltalade er. Jag sa "god morgon". Normalt svarar man då.
Det är det som kallas socialisering.
Talar du spanska?
Okej, jag förstår.
Det är för att ni inte hör mig.
Aha, ni förstår vad jag säger.
Ignorerar ni mig?
- God morgon. - God morgon.
Ge mig två minuter innan vi börjar med intervjuerna.
- Vänta. Vad många de är. - Ja, det är jättebra.
Med lite tur är din vän ledig efter i dag.
Det är frivilligarbete. Visste ni inte det?
- Nej. - Det är obetalt.
Okej.
Jaha, du på röda stolen?
Nej, jag är varken lärare eller ungdomsassistent.
Säg det där igen.
Inte roligt. Ut. Gå ut.
Gå ut, okej? Det där är inte acceptabelt.
Gå nu. Det är över för dig.
Visst, ta din tid, spela cool. Du imponerar inte på nån.
Jag tar med honom till Victor.
Vem är galningen?
- Var kom han ifrån? - Han är knäpp.
- Vad sa han? - Idiot. Han pratar med sig själv.
Ja, men vad sa han för att bli utkastad så där?
- Jag tror att... - Skit i det!
Det är ett sätt att få oss att prata. Och vi skulle ju inte prata.
- Att inte prata suger. - Han har rätt. Jag får ont i huvudet.
- Tio över åtta och jag har fått nog. - Vilken viljestyrka.
- Vi skulle göra det ihop. Nu gör vi det. - Lugn, Nadia. Du går för långt.
- Det är bara en dag. - Det handlar om principen.
De tvingar hit oss. Därför protesterar vi.
- Protesterar? Vi pratar inte. - Precis. En tyst protest.
- Vad? - Inget. Vi protesterar.
Så där. Då var det gjort.
Som jag sa är jag inte ungdomsassistent och heller inte handledare.
Jag är bara här i dag.
Den som skulle vara här kunde inte komma.
Han dog. I morse.
Inga frågor? Vill ni inte veta hur...?
Okej.
Så Victor letar efter en ersättare.
Det är svårt för han vill inte ha en nolla. Han gör sitt bästa. Ja?
- Inga nollor. Så varför är jag här? - Han gjorde precis bort sig.
Är du nöjd nu? Va? Tusen armhävningar.
Nu. Kom igen.
Jag är bara här en dag, så nu kör vi i gång.
Vem hatar matte och geografi?
Jag ska lära er riktiga saker som ni har nytta av på riktigt.
Borsta tänderna. Väldigt viktigt.
Under slaveriet var det tänderna som avgjorde om man fick leva eller inte.
Så borsta tänderna. Särskilt du. Man vet aldrig.
En gång hade de dig. Det kan hända igen. Ge dem ingenting.
Tro inte på porrfilmer. Rörmokarnas liv är mycket tråkigare.
- Är du bög eller inte? - Va?
Byt tröja om du inte är det.
Du sänder ut konstiga signaler. Det är svårt att veta.
Akta er för vuxna som äter för många kex. Särskilt barnkex.
Nio gånger av tio är de pedofiler.
Kvinnor älskar motorcyklar.
När du går på dejt, ta med hjälm, så tror hon att du har mc.
Hon eller han. Jag har inga fördomar.
Kremera er. Det är mest effektivt i kampen mot zombier.
Några frågor?
Jag har inget emot att ge dem en andra chans, men...
En elev som knivhugger sin bildlärare 13 gånger?
Är han här?
Han är väldigt trasig.
Ni vinner. Ni vill inte prata. Jag förstår.
En historia till, sen går jag.
Det är inte vilken historia som helst.
Det är en polisutredning.
Och inte vilken utredning som helst.
Det handlar om fallet med mördaren på Rue Napoléon.
År 1726.
Paris. I Latinkvarteren.
Hemma hos herrskapet de Simonois.
Det är kallt.
Det regnar.
Grannen öppnar dörren och vad ser han?
Madame de Simonois, mitt i en enorm blodpöl.
Vem tror ni dödade henne?
Ni vet inte? Jag ska berätta. Mördaren...
Ursäkta mig.
Hallå? Jag kan inte prata just nu.
- Vem tror ni? - Säkert hembiträdet.
Om man släpper in folk hemma hos sig så bedrar de en.
Det kan inte vara kocken. Så hembiträdet.
- Visst. - Hennes man, då?
Det är oftast mannen som är skyldig.
Oj, hon tror att hon är på CSI.
Min syster är advokat. Hon berättar sånt för mig.
- Jimmy, vi förstår inte. - Hembiträdet och mannen var långt borta.
- Inte alls. Han dansade med henne. - Skitsnack. Det var kusken.
- Ja, kusken så klart. - Hembiträdet var där.
- Förklara, Fabrice. - Kusken var beväpnad.
Jag känner till sån här knäpp skit och såna här historier.
- Skitsnack. Vad menar du med det? - Förklara för dem, Fabrice.
- Du snackar skit. - Det är du som snackar skit.
Spelar roll.
Ursäkta mig.
Vad pratade vi om? Jag berättade nåt. Fan, vad var det?
Det var nog inte viktigt. Rast?
- Nej! - Snälla, berätta!
Om jag berättar, börjar ni prata då?
- Gör ni det? - Okej.
Vem var mördaren på Rue Napoléon?
- Det finns ingen Rue Napoléon. - Fan!
- Jag blåste er. - Varför? Vi trodde på dig!
- Jag visste det. - Ni tvingade mig.
Det är för många sökanden. Vi får ta sen lunch.
Men, vad har hänt?
- Jag vet inte. - Såg du inte dem?
Nej.
- Vi ser efter hur det går för honom. - Han är påhittig. Lita på honom.
- Kom igen, berätta. - Jag visade ju er.
- Kom igen, Waël. - Snälla.
- Kom igen, nu. - Waël, Waël, Waël!
Okej, okej. Lite snabbt. Tänk på ett verktyg och en färg.
Okej.
Röd hammare?
- Och jag. - En blå skiftnyckel.
Vilken överraskning. Ingen röd hammare för dig.
- Inte mitt fel att jag tänker annorlunda. - Visst.
De flesta tänker "hammare, röd". Vet man det har man en fördel.
- Gissa nåt om oss. - Nåt personligt. Om alla.
- Om jag har rätt, blir det pinsamt för er. - Kör nu. Oroa dig inte.
Jag tror... att Fabrice är ensambarn.
- Det står i min mapp. - Ja, och i ditt glas.
Du hällde bara upp till dig själv, egoist.
Och jag då? Hur många syskon har jag?
Karim, jag är inte nån myndighet. Jag har ingen aning.
Jag kan bara berätta sånt jag har märkt nu. Shana, du respekterar verkligen Nadia.
Innan du säger nåt tittar du på henne för att få godkännande.
- Vår tur. Jag tror att du är 30 år. - Skitsnack. Han är 40 år.
Nej. 35. Vid 30 klär man sig som man ser ut - ungdomligt. Vid 40, gammalmodigt.
Du ser gammal ut, men klär dig ungdomligt. 35.
- Och du har ingen flickvän. - Varför tror du det?
Inga smycken eller armband. Flickvänner ger sina pojkvänner sånt.
- Måste vara tufft att vara 35 och ogift. - Vad då? Min syster är 30 och ogift.
- Vilken överraskning. - Hon vill bara inte gifta sig.
- Visst. - Karriären går före allt annat.
Ja, men Waël har ingen karriär. Vad har han för ursäkt?
- Varför har jag ingen karriär? - Du är här.
Så du har ingen stil, ingen flickvän och ingen karriär.
Vad sorgligt.
Vad trevligt att äta lunch med er.
Jag minns inte att du jobbade med problembarn.
Nej, det är nytt. Och de är inte problembarn.
De behöver bara lite mer uppmärksamhet.
- Jag menade inget illa. - Jag vet. Du är inte sån.
Det var inte var lätt att få projektet godkänt.
Varför inte?
Tyvärr är det för många som anser att vi lägger för mycket pengar på sämre elever.
Ja. Liksom på fängelser.
De inser inte att om man hjälper nån att växa, hjälper man alla.
Inte gift?
Jag har varit.
- Men hon tyckte att jag saknade ambition. - Det tycker inte jag.
Hur som helst...
Det känns konstigt att se dig klädd så där.
- Jämfört med i morse? - Nej, jämfört med ditt tidigare liv.
Du måste berätta vad som hände.
- Och du, Shana? - Som Fabrice.
- Prat, frånvaro och för mycket tramsande. - Men inget sexuellt.
Inte roligt.
- Nadia? - För att jag är smartare än genomsnittet.
- För elever? - För människor i stort.
- Det är sant. Hon har ett IQ på 140. - Är det mycket?
Mer än vad hela din familj har.
Jimmy, sluta prata. Vi förstår inte.
Karim, ge honom papper och penna. Några ord kanske liknar våra.
Han kan ju inte skriva.
- Vad menar du? - Vad då? De flesta zigenare kan inte det.
- Det heter resandefolk. - Precis. De reser. De skriver inte.
Ja, och eftersom de reser så mycket, blir det inte så mycket skola. Fattar du?
Hallå! Vilka är ni?
- Undviker ni oss? - Håll tyst!
Det har gått tre dagar nu.
Det där är mina saker.
Vad gör han här?
Det är bara en gatunge.
Han är blind. Oroa dig inte.
Ni får pengarna i morgon.
Ta allt jag har.
Lämna oss i fred!
Döda henne också. Inga vittnen.
Nästa gång du låtsas vara blind, ta av dig klockan.
Tid är tid. Regler är regler.
Vi ger dig nånstans att bo, mat och utbildning.
Vi ber dig bara om en sak i gengäld:
Gör ditt bästa.
Blir det bra?
- Syster. - Magistern.
Unge man.
- Han talar inte franska. Han är gatubarn. - Jaså? Han verkar nöjd över att vara här.
Gå och tvätta dig nu.
- Kan han inte prata, kan han inte skriva. - Han förstår allt jag säger.
- Han skrattar när ni skrattar. - Han förstår inte!
Vänta lite. Varför vill du inte prata, Jimmy?
Om mig pratar, barn skratta.
Han kan prata. Inte så bra, men han kan.
- Fågel. - Bra, Jimmy!
Det är en kakadua, men okej.
Visa mig. Den där är enkel.
Fisk.
- Ja, bra jobbat. - Kom igen, det är en haj.
Svamp.
- Bra. - Han är het.
Det är ingen svamp. Det är en manet. Varför svamp när alla andra är djur?
- Säg inte att det är en svamp. - Jo, en svamp.
- Är allt bra? - Visst.
- Ja, precis. - Det ser ut som en svamp.
- Slutar vi inte nu, Waël? - Jo. Jamen, hej då.
- Vi ses i morgon. - Vad menar du? Vad då "i morgon"?
Ni kommer väl tillbaka i morgon?
Du, det var schyst i dag, men...
Bara första dagen är obligatorisk.
Jag tror inte att jag kommer i morgon.
- Varför inte? - Jag vill vara hemma.
Nej, kom hit. Det är viktigt...
Metodologigrejerna och allt...
- Ja, men... - Påföljder...
Karim, du kommer väl i morgon?
Jag har lite grejer att fixa.
Shana?
Nej, samma för mig.
Ludo?
- Dig behöver jag inte ens fråga, Fabrice. - Jag tänkte komma, men inte nu längre.
Visst. Jimmy, du kommer väl? Ja, du kommer.
Gör som han. Det är viktigt. Tänk på Victor.
Det är inte schyst. Han har jobbat hela dagen för att hitta nån åt er.
Och Victor har faktiskt inte så mycket tid att ta av.
Han är döende. Han har inte så lång tid kvar.
Han är allvarligt sjuk.
Kommer ni ändå inte tillbaka?
- Seriöst, kom tillbaka. - Vad spelar det för roll för dig?
Jag hamnar i skiten. Victor kommer att poli...
Politisera det hela och göra en stor affär av att jag inte fick er att återkomma.
Det kan bli...
- Okej, hur mycket? - Vad då?
Jag betalar er. Tio euro var om ni kommer tillbaka i morgon.
- Funkar det? - Nej, vänta lite.
Lyssna...
Om han erbjuder oss tio euro har han råd med mycket mer.
- Jag hör er. - Det är ett trick. Lita på mig.
- Okej. - Kör på.
Tio euro räcker inte. Vi vill ha tusen.
- Tio. - Okej, tio.
- Seriöst? - Han är duktig.
Och om vi tar pengarna men ändå inte kommer?
- Då får ni inte tio till i morgon. - Betalar du varje dag?
- Har jag nåt val? - Nej.
Men i morgon blir det tusen euro.
- Håll tyst. - Och du med.
- Vänta. Är du här i morgon? - Nej, det är jag inte.
Jag kommer i slutet av dagen. De som är här får tio euro.
Okej.
- Okej? - Ja.
Är ni nöjda? Bra, stick.
- Tack. - Ingen orsak.
Tack.
- Tack så mycket. Vi ses i morgon. - Nu säger du hela meningar. Ett mirakel!
- Tack, Waël. - Visst. Hej då.
- Bra tänkt. - Ja, verkligen.
Tack. De andra bad mig
att ta deras och ge dem till dem.
- Vilka andra? - Dem du pratade om i morse.
Han som gjorde armhävningar. Han du skickade...
Stick. Ut. Nu.
Snabbare.
- Vad vet du om det? - Texterna är vidriga.
Popmusik är mjukare och vackrare.
- Ja, den är mycket mjukare. - Tack.
- Lyssna på er. - Men texterna är så konstiga.
- Är allt bra, Ludo? - Ja.
Känner du honom?
- Min ungdomsassistent. - Varför går du inte till honom?
Vi ses.
Men, var det inte jättemånga där?
Jo, men en del bangade ur och andra hade inte rätt profil.
Ja, jag vet. Jag förstår inte heller.
- Vi hittar nån i morgon. Oroa dig inte. - Hoppas det.
En dag till klarar du väl?
- Vill du dumpa dem på första bästa? - Nej, det ska vara nån bra, så klart.
Men då måste jag gå tillbaka dit. Det är jobbigt.
- Hade du inte roligt? - Jo då, det var schyst.
De är roliga och skärpta. Förutom Ludo.
Det är nåt som inte stämmer. Han lider, men...
Han visar inget.
Han påminner mig om nån.
Vad har han för problem?
Ingen aning.
- Fråga honom. - Han säger inget.
- Du kan ju försöka. - Påminner han dig om nån?
- Va? - Nej, inget.
- De gissade att jag inte hade flickvän. - Jag börjar gilla dem.
Sa du också att du har numret
till alla flickor i Frankrike men aldrig ringer nån av dem?
- Du är så jobbig. - Ring bara en enda och bjud ut henne.
Hur ska jag välja? Jag minns inte alla.
- Ge hit, så väljer jag. - Nej, låt mig vara.
Fordom hjälpte föräldrarna sina söner att hitta en hustru.
"Fordom?"
- Sa du verkligen det? - Käften, jag är inte gammal.
Det tål att diskuteras.
Där. Det är där det gör ont.
Det är hälsenorna. Jag rände runt för mycket när jag var ung.
Du hade ju inget val.
- För att skaka av dig dinosaurierna. - Dinosaurier...
Vad i...
Han går till arbetsförmedlingen. De frågar om han har avtalat möte.
Då säger han, med sin kraftiga brytning: "Ja, jag har ett telefonmöte klockan nio."
Vilken snubbe!
Hans mamma ville skaffa ett jobb åt honom på bageriet.
Hon sa: "Söker ni nån att beställa?"
Hon menade "anställa"!
- God morgon, Victor. - God morgon.
- Sa hon verkligen "beställa"? - Hon är sån.
Va? Vi araber? Vi har uppfunnit massor.
Som vad? Bidrag? Nej, det var ju ni.
Matte, din idiot. Och en massa annat. Men vad har ni uppfunnit?
Kamasutra. Nu blev du lite avis.
Hans föräldrar använde nog skumma positioner när de gjorde honom. Kolla!
Din jävel.
- Hej. - Vad gör du här?
Kommer det ingen ersättare?
De har inte hittat nån än. Så jag är här igen.
- Vad ska vi göra? - Jag vet inte. Det är lite tidigt.
- Vi kan väl ta en tupplur? - Nej, vi går inte på dagis längre.
Du är ju knäpp. Varför ta en tupplur när vi precis har vaknat?
"Tupplur" kanske var fel ord. Jag borde ha sagt... meditation.
Vi behöver inte meditera nu. Vi kom ju precis hit.
Vad vill han? Tror han att vi är på ålderdomshem?
- Vi gör inte sånt, knäppskalle. - Inte en chans att vi sover.
Okej, ingen meditation. Det är lugnt. Sluta skrika.
Vi leker en lek i stället. Två i varje lag.
Alfabetiskt! Jag heter Abitbol i efternamn.
Nej, inte alfabetiskt. Jag gillar inte det.
Okej, inte alfabetiskt. Efter den som har lägst sannolikhet att hamna i fängelse.
Va? Det är diskriminering.
Grupp 1: Nadia och Shana.
Grupp 2: Fabrice och Jimmy. Grupp 3: Ludo och Karim.
Ska ni inte sitta tillsammans?
Jag skojade bara. Ni hamnar inte i fängelse.
Det är inte det. Men Karim och Ludo kan inte vara i samma lag.
Varför inte?
De är kära. Men det är en omöjlig kärlek. Fresta dem inte.
- Nej, de pratar inte med varann. - Varför inte?
Ludo är från den södra sidan och Karim från den norra.
- Och? - De är i krig.
- Visste du inte det? - Varför?
Ärligt talat, så minns vi inte. De äldre slutade aldrig slåss.
De yngre tog efter.
Sen fortsatte de medan de växte upp.
Och så tog de yngre efter.
- Och de andra... - Tack, Fabrice.
Jag tror att jag förstår mekanismen. Men det har inget med er att göra.
Jo, det är därför de är här. De slåss hela tiden.
Och ni pratar inte alls med varann?
Om han pratar med mig måste jag nita honom.
- Kom igen, gör det då. - Jag gör slut på dig och ditt område.
Mitt område, va?
Sluta! Sluta!
Ludo! Sätt dig!
Sätt dig. Ni är så jävla jobbiga.
- Jag sa ju de var kära. - Käften.
"Göra slut på..." "Nita". Det låter väl som kärlek?
Jag heter Joseph. Vad heter du?
- Kan du franska? - Nej.
- Vad heter du? - Waël.
- Då är du kristen. - Nej.
- Muslim? - Ja.
Jag är kristen. Muslimer dödade min familj.
Kristna och judar dödade min.
Jag kan lära dig franska om du vill.
Och det är inte heroin som är Victors största problem.
Det är spelandet. I tre månader har han...
- Adjö. - Adjö.
I tre månader har han sagt att han inte kan betala mig.
Han spelar bort min lön. Så...
- Monique! - Säkert i fyra.
Ja?
Kan du be nästa sökande att vänta i fem minuter? Jag behöver en paus.
- Har du gått igenom mapparna? - Ja, herre.
- Sluta säga så där. - Varför? Är jag inte din slav?
Jag sköter alla mappar men får inget betalt.
Du försökte råna mig.
Vad du snackar. Skulle jag sno dina gamla inköp? Bara billiga grejer.
Du måste sluta med kedjornas egna märken.
Jag har inte råd. Jag gör så gott jag kan.
Har du smakat kakorna du köper?
- Nej, ungdomarna äter dem. - Vi har inte råd, Monique.
Det handlar inte om pengar. De behöver det bästa för att bli bäst.
Tror du att jag vill kämpa för dig? Nej, för du behandlar mig som din sekreterare.
- Du är min sekreterare. - Nej, Victor. Jag är människa.
Men eftersom du inte ger mig nåt riktigt ansvar
får jag inte ut nåt av det här samarbetet.
Vilket samarbete? Jag vill bara att du ordnar pappersarbetet.
Jag vill, jag vill, jag vill... Sluta ditt manliga domderande.
Vet du vad jag vill ha? Mer.
Och jag menar inte i lön, snåljåp. Jag vill uppåt i hierarkin.
Vilken hierarki? Vi är bara två, Monique.
Jag vill hjälpa till med rekryteringen. Jag kan göra några intervjuer.
- Du har ju fullt upp. - Ja, det är mycket att göra...
- Men vad kan du om att intervjua? - Jag har nåt som du aldrig kan få.
Min kvinnliga intuition.
Medge det.
Medge åtminstone det.
Jag ser direkt om de är pålitliga eller inte.
Nej, tyvärr, det går inte.
Ingen fara. Oroa dig inte.
Jag återgår till att plocka bomull. Tack, herr Victor.
- Åh, sluta med det. - Kan jag dra mig tillbaka, store farao?
Monique!
Okej då.
Vi delar på intervjuerna.
Ni undrar säkert varför vi är här.
Okej, vi är här för att jobba med nåt väldigt viktigt: kommunikation.
Pappa säger det, kommunikation är viktigt.
Din pappa har rätt. Kommunikation är det viktigaste som finns.
De starkaste vinner inte, utan de mest påhittiga.
- Vi vet hur man kommunicerar. - Med era vänner, ja.
- Men med alla? De stängde av dig. - Jag var oförskämd.
- Och varför var du oförskämd? - Hon började.
Nej, det är problemet. Hon var inte oförskämd.
- Det är ett kommunikationsproblem. - Vad menar du?
Vad du tänker, vad du vill säga,
vad du säger, vad den andre hör och vad den andre förstår.
- Fem risker att kommunikationen går fel. - Kom du på det?
Ja.
- Det låter bekant. - Nej, jag kom på det.
Övningen går ut på att vara här i dag, men vi har ingen lunch,
så ni måste skaffa lunchpengar.
Hur ska vi göra det?
Iaktta, analysera och agera.
Men ingen attackerar nån annan!
- Okej? Låt bäste man vinna. - Kvinna.
- Du sa inget om hur helgen var. - Ursäkta?
- Mademoiselle... - Jag är inte intresserad. Vad sa du?
Det är bara löjligt. Vi är tyvärr upptagna.
- Vad tror du? Tror du att... - Fan.
Ursäkta mig. Hur är läget? Vad heter du?
Linda.
- Bor du i närheten? - Ja, ganska nära.
Okej. Har du fem euro?
- Vilken jävla typ... - Två euro, då?
- Paris-Versailles? - Ja, hon springer.
Jag måste tänka på det.
God dag. Vilket spel säljer bäst just nu?
Uncharted, man jag har nästan inga kvar.
Det är så knäppt. Jag blir så arg...
Alltid samma sak.
Är ni på riktigt? Ni ser en tjej som gråter, och så bara går ni?
Visst, titta bort bara! Titta inte på mig!
- Hej. Vi är båda araber. - Tyvärr, jag talar inte franska.
Känner du till Peking Express? Känner du till pengar?
Stick! Snabba dig!
Tack.
- God dag. - Skickar de sina barn nu?
Jag ersätter pappa. Han är sjuk. Om jag säljer inte allt, vi blir vräkta.
Ursäkta, madame...
Är allt bra?
Det är inte ditt fel. Hur ser din väska ut?
Den är svart. Och den var helt ny.
- Mina föräldrar dödar mig. - Det viktigaste är att du inte är skadad.
Visst.
- Åh, judon! - Va?
Jag ska betala min brors judo. Pengarna låg i väskan.
Hur mycket kostar judon?
30.
- Vad synd. Jag har bara 20. - Det räcker med 20.
Det kostar 30 med dräkten, men 20 utan.
- Då ska du få dem. - Menar du det?
Visst. Här.
- Tack. Okej, hej då. - Hej d...
Är du säker?
- Säker. - Är du verkligen så snål?
Om jag kunde få en så vacker flickvän, hade hon fått blommor varje dag.
Ja, du säljer ju dem, så...
Jag skulle inte köpa det där.
- Det är fullt av buggar. - Hur vet du det?
Jag är ingenjör. Jag jobbade med det.
- Fråga mig vad som helst. - Var är försvunna staden i Uncharted 3?
I Rub al-Khali-öknen. Claudia Black.
Vi fick 96 % på GameRankings. Artificiell intelligens.
Upp till tio i lag om fem, men bara i multiplayer-mode.
Det är rätt. Hon vet allt.
Kommer det nån uppföljare?
- Vill ni ha den före alla andra? - Ja!
- Det verkar uppenbart. Nadia. - Jag är så bra.
Det är avgjort. Var inte avundsjuka.
Du är grym.
Vi ska också gratulera våra två krigare för deras anti-prestation.
Noll euro. Så går det när man slutar tänka och börjar slåss i stället.
Ni har tur att jag lär er riktiga saker.
För mig handlar allt om detaljer. Jag ser allt och är snabb.
- Var är Jimmy? - Va?
- Jimmy? - Jimmy...
Kolla. Kom.
- Heja, Jimmy! - Fantastiskt!
Han är så bra.
Äter du här varje dag?
Normalt äter jag på kontoret.
Vad sorgligt.
Sorgligare än att stjäla kundvagnar?
Jag vet inte vad som har hänt i ditt liv, men din vän...
Han är nog ingen bra förebild för ungdomarna.
Ni skulle säkert komma bra överens. Ni har mycket gemensamt.
Vem? Ludo och jag?
- Var snäll och jämför inte oss. - Kom igen, vad handlar det om?
- Det vet han mycket väl. - Men inte jag. Förklara.
De fick min lillebror att hamna på sjukhus.
- Var det jag? - Dina kompisar.
- Var jag där? - Du hade slagit honom om han var där.
Säg sanningen. Visa att du vågar.
Ja, jag hade slagit honom.
- Precis. - Det är väl självklart?
- Ni knuffade ju ut Mathieu framför bussen. - Och? Han kom till vårt område.
- Vad är problemet? - Han tog sin mamma till stadshuset.
Stadshuset är vårt. Stadion är er. Kom igen, då.
- Spela inte tuff. Jag ska ge dig... - Ge mig vad, idiot?
Killar, jag har en fråga. Det här med nord och syd...
- Det är väl kommunala bostäder? - Och?
Era föräldrar valde inte att bo där. De anvisades bostäderna.
Ni kunde ha hamnat i den andres område,
eller samma område. Då hade ni slagits tillsammans.
Slåss ni. Jag bryr mig inte.
Men egentligen slåss ni på grund av en brevlåda.
Vi har inte ens en brevlåda.
Leila, börja du.
"För längesen kallades vårt land Gallien
och folket som bodde där kallades galler."
Mycket bra. Waël, din tur.
"Gallerna... gillar att jaga.
De fångar...
vildsvin och vargar."
Bravo.
Béchir, fortsätt.
- De är inte mina kusiner. - Inte?
Det är klart att det inte är hans kusiner.
I dag är verkligen den sista dagen.
- Jag har haft jättetrevligt. - Vi med.
- Vi hoppas på dig i morgon. - Annars protesterar vi igen.
Nej, inga fler protester.
Okej, sköt om er och... Ni kan gå.
Fan, ni ger er inte. Helt otroligt.
Stick nu.
Tack, Waël.
- Tack. - Visst.
Helvete...
Men, hallå... Du var svår att hitta.
- Sluta, du gör mig illa. - Tror du att jag orkar ränna efter dig?
Du är den ende som ställer till problem. Sluta undvika mig, okej?
- Förstått? - Ja.
- Hur mycket fick du ihop? - Jag har inte sålt nåt. Jag går i skolan.
- Lägg ner den där skiten! Det är lov. - Det är obligatoriskt.
Kvällarna då? Du sover väl inte här?
- Va? Sover du här? - Nej.
Okej då. När du kommer hem, jobbar du. Förstått?
Ja.
Jag kommer tillbaka i morgon. Ha fickorna fulla då.
Jag vill inte göra det mer, Franck.
Jag har inte lust längre.
Inte?
Okej.
Då slutar vi båda två. Ska vi göra det?
Ja?
Du slutar langa åt mig och jag slutar skydda dig.
Va? Jag ringer socialen. En arbetslös mamma med fyra barn.
- Det skulle intressera dem. - Gör inte det!
De skiljer er åt. Tro inget annat. Ingen vill ta alla fyra.
Snälla, säg inget.
Här, det är allt jag har.
Vad är det? Har du jobbat?
Nej, killen som ser efter oss ger oss tio euro per dag.
- Varför? - För att vi ska komma dit.
Okej, stick.
- Har du inget annat? - Jag köper ett bättre märke i morgon.
Amen.
Jag har två som kan vara lämpliga. Och de kan börja i morgon.
Jag har inga.
Vad då inga?
Vad är det du säger, Monique?
- Åh nej, säg att du inte... - Du hittar ingen bättre än Waël.
Du kan inte göra så här.
Prata med ungdomarna och bestäm sen.
Han är kriminell, Monique! Och du med.
Han har förlorat mycket, okej?
Visst, han hämnas. Men han har ett gott hjärta.
Jag ber för att han ska hitta nåt som intresserar honom och sluta med det där.
Men jag är hellre kriminell och ser efter honom, än låter honom hamna i fängelse.
Prata med ungdomarna.
- Är det säkert? - Ja, till hundra procent.
Okej, bra.
Vem är det?
En tjej som är specialist. Jättebra meriter.
Bra.
Så, hon är erfaren?
Ja.
Hon har jobbat i förorten hela livet.
Så det är inte bara rutin för henne?
Jag menar, det är ju bra att ha nya perspektiv och inte vara blasé.
Nej då, oroa dig inte.
Hon verkar jättebra. Hon är punktlig, dynamisk och strikt.
Vad är så bra med att vara strikt?
- Det är ju inte det... - Nej, det är bara...
Nej, inget.
- Vad? - Inget.
- Berätta. - Nej, jag...
- Jag har säkert fel. - Berätta.
Jag... Jag kanske tar fel, men...
När hon sa adjö, luktade det...
- ..lite alkohol om henne. - Du skämtar.
Bara lite.
Det finns inte "lite". Hon luktade alkohol.
Jag är ledsen, men ni kan inte anställa henne.
Jag ger henne inte ungdomarna. Inte en chans.
Det är farligt. Jag kommer i morgon och avslutar veckan.
Om ni vill anställa henne efter det, okej. Men hon ska vara nykter när hon jobbar.
- Eller inte jobba. - Är du säker?
Jag har inget val. Tro inte att jag är glad över det.
Jag pratar med Victor.
Apropå Victor, tror du att...
Vad?
- Vad då "vad"? - Jag vet inte.
Nej, men...
- Vad då? - Du rodnar.
- Nej då. - Jo, det gör du.
- Jag ville bara fråga dig om... - Du får.
- Får vad då? - Sluta nu. Du får.
Jag känner dig.
Victor är en bra kille.
Det blir bra för honom att inte vara ensam.
Hur vet du att han är ensam?
Är vi inte alla det?
Okej. Vem kan härma djurläten?
- Inte jag. - Jag.
- Vilket djur? - En katt.
Härma en katt.
Borsta tungan också. Du med.
Du måste äta.
Jag lämnar soppan här. Ät om du blir hungrig.
Sover du inte än? Har du varit vaken hela tiden?
Dags att sova.
Du med.
- Ludo... - Vad?
Vi är inte kompisar, okej. Men...
Om jag ser dig i ett slagsmål...
- slår jag inte dig. - Varför inte?
- Hej! - Ja! Hej!
- Är allt bra? - Ja.
- Vi var rädda att du inte skulle komma. - Visst.
- Då går vi. - Vart då?
Ska vi inte in till stan, som i går?
Karim.
Ludo.
- Karim. - Är ni seriösa?
- Fan. - Och den sista.
- Karim. - Men, vad fan!
Jag hatar er!
Jag älskar dig, Jack.
Säg inte så, Rose. Du ska inte dö.
Jag fryser så.
- Jag älskar dig, Nadia. - Rose.
Ja, Rose. Vi klarar det här. Du kommer att bli väldigt gammal.
Jag har tappat känseln.
Lova mig att du kommer att överleva.
- Ge aldrig upp. - Jag ger aldrig upp.
Jag ska åldras med dig. Jag ska bära dina barn.
Du vet att jag älskar dig. Och jag ska aldrig...
Kom igen, nu räcker det med den här skiten!
- Nej, det var så bra. - Det var skit! Jag kan inte vara tjej.
- Det är du inte. Du spelar en roll. - Nej, jag vägrar.
- God dag. - Ska inte du vara i rätten?
Jag är på väg. Men du hade glömt nycklarna hemma.
Jag har mina nycklar. Det där är Yasminas.
Jag tog visst fel.
- Okej. Hej då. - Hej då. Vi ses.
Är det Nadias syster?
- Sarah? Är du Nadias syster? - Ja.
- Otroligt. - Ja.
Tack för att du inte röjde mig inför ungdomarna.
Röjde dig?
Ja, att jag känner Beyoncé och är i showbiz och det.
Jag såg dig på flygplatsen när du upptäckte mig.
När jag såg dig igen efter 50 meter, visste jag att du hade sprungit
för att få prata med mig. Så det där med showbiz...
Varför gav du mig ditt nummer?
Jag vet inte. Jag var nyfiken. Och påhittiga män är söta.
Sen nämnde min syster en Waël och hans underliga metoder. Då ville jag kolla.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
Vänta. Jag kan gottgöra dig.
Okej, jag vet. Jag ska göra nåt jag aldrig gör. Jag bjuder på middag.
- Har du aldrig bjudit en tjej på middag? - Nej.
- Du, jag måste gå. - Vänta. Jag har en bättre idé.
På fredag bjuder jag ungdomarnas föräldrar på middag. Kom gärna du med.
Jag är inte intresserad.
Intresserar du dig inte för Nadias framtid?
Jag messar adressen!
Va?
När du säger "syster"... Är det för att du ser henne som en syster?
- Nej, för att hon är min syster. - Men...
- Har ni samma föräldrar? - Så klart.
- Båda två? - Ja.
- Ingen som har gift om sig, eller...? - Nej.
- Familjehem? - Nej.
- Och ingen adoption? - Nej, nej och nej.
- Har du ett foto av din familj? - Du är ju knäpp. Vad är ditt problem?
Säg det bara. Ni liknar inte varandra alls.
Men berätta inte det för henne. Då blir hon ledsen. Det är inte okej.
- Men du gillar det? - Ja, i början. Man tjänar bra.
Men det börjar bli riskabelt. Två polare har åkt dit.
- Om du tjallar på honom, då? - Han är snut. Vem tror på mig?
Fan, det är jobbigt.
Elle belle bi, nu är du fri, och ska...
God dag, ungdomar. Hej, Waël. Kan jag låna dem en stund?
Nu? Jag förbereder en oral övning.
Och då menar jag i engelska, Fabrice.
Och vad har ni lärt er de senaste dagarna?
- Jimmy har lärt sig läsa och skriva. - Hur har det gått?
Men annars? Gillar ni honom?
- Ja. - Visst.
Och ni kommer varje dag, för att...
- Vi vill inte vara avstängda längre. - Ja.
Vi vill...
Vi tycker att straffet var motiverat,
och vill fortsätta våra studier på ett lugnt och seriöst sätt.
Vill ni att han blir kvar hela kursen?
Ja!
- Jag kan ersätta... - Nej!
- Okej, ni kan gå tillbaka. - Tack.
Waël: Jag skickar adressen snart.
Jag är fast i studion med Rihanna.
Sarah Terminal: Vem är det?
Waël...
Nej, vem är Rihanna?
- Berätta inte om pengarna, för... - De rör inte oss.
Ja, men Victor får skulden. Och jag gillar Victor.
- Sug av honom, då. - Vad sa du?
- Det är bara ett uttryck. - Säg det igen.
- Kom igen, han skojar bara. - Det är inte roligt.
- Marken. - Marken.
- Trädgård. - Joseph!
Joseph!
Kom.
Vad ska jag göra?
Gör nåt, bara.
Han satte det!
Vi borde ha en föreställning.
Det är inte så lite. Är du säker?
Jag känner det. Jag vet inte vad jag ska säga till henne.
Du kommer på nåt.
Jag är inte bra på att prata med folk.
Du lär dig.
Vem ska lära mig?
LILLA HUSET PÅ PRÄRIEN
Hon kommer att känna sig ensam.
Jag tänker på henne. Jag bakar ett bröd och tar med det till henne.
Det är bra.
Bra idé.
Pappa, om ni inte hittar mina glasögon, köp inte nya till mig.
- Vad är det för nonsens? - Den stackarn.
Jag förtjänar inte ett nytt par.
Alla kan begå misstag.
- Det är sant. - Han har rätt.
Jag tycker inte att jag förtjänar nya.
Den stackarn.
Ja, jag vet.
- Men jag är här. - Men när du flyttar då, vad händer då?
Då tar jag med mig dig.
Jag flyttar ingenstans utan dig.
Shana, jag har tänkt på dig.
Jag bakade ett bröd till dig.
Tack.
Tror jag...
Och Shana, om du nån gång tappar dina glasögon...
ska du inte klandra dig själv. Du får inte tro...
att du inte skulle ha tagit av dem eller inte förtjänar ett par nya.
- Jag har inte glasögon. - För egentligen...
är du offret och ska inte klandras. Alla blir av med sina glasögon nån gång.
Waël, jag har inte glasögon.
Tro inte att det är ditt fel. Det vore bara dumt.
Alla kan begå misstag.
Okej...
Och om nåt sånt händer dig, kan du prata med mig.
Du kan lita på mig. Jag vill att du ska veta att jag aldrig åker iväg utan dig.
Jag tar med mig dig.
Vad då "utan mig"? Tänker du kidnappa mig och begära lösensumma?
- Är det för att jag är judisk? - Vad pratar du om, Shana?
- Vad pratar du om? - Jag såg din reaktion på Fabrices skämt.
Det vara bara inte roligt. Det är allt.
Om nåt sånt har hänt dig, håll det inte för dig själv.
Oroa dig inte. Inget sånt har hänt. Jag gillar bara inte såna skämt.
- Är du säker? - Ja.
Okej, jag måste ha missförstått. Eftersom det hände med en jag kände, var jag...
- Oroa dig inte. Inget har hänt. - Men har det hänt nåt med nån annan?
Vem är det där?
Det är Ludos ungdomsassistent, tror jag.
- Kan jag gå till de andra? - Visst, gå du.
- Tack. - Tack själv.
Hej.
- Hej. - Är du Ludos ungdomsassistent?
- Sa han det? - Nej, han pratar inte så mycket.
- Nej. - Är du det?
- Ja. - Är han sån hemma också?
- Jag kan inte prata om det. - Det är inte nyfikenhet. Vi jobbar ihop.
- Så... - Jag kan inte prata om det.
Vill du träffa honom? Jag kan öppna.
- Nej, det är bra. - Det är lugnt. Du kan få koden.
Är det du som betalar dem för att komma tillbaka?
Okej, så han berättade. Det verkar ju inte så proffsigt.
Det här stannar mellan oss. Pengarna är inte äkta.
Vad?
- Det är för att de ska komma tillbaka. - Nej, vad då inte äkta?
- De är falska. - De såg rätt äkta ut.
- Jag kan inte ge dem 60 euro om dagen. - Vad pratar du om?
Jag kan köpa tioeurosedlar för en euro, tjugoeurosedlar för två euro, och så...
Jag betalar en tiondel av vad de är värda. Har du en tioeurosedel?
Skämtar du?
Det är bra om det stannar mellan oss. Det är ingen present, okej?
Jag vill gärna veta lite om Ludo. För att kunna hjälpa honom. Inget som...
- Inga problem. - Jag heter Waël.
- Trevligt att träffas, Waël. - Ja. Säg inget till ungdomarna.
- Nej då. - Då kommer de inte tillbaka.
- Vi håller kontakten. - Absolut.
Jag hittar inte felet. Vad skrev du?
- Var? - Där.
”Omelätt”. En omelett.
- Det står ju ett "ä". - Ja, O-m-e-l-ä-t-t. Lätt som en plätt.
Eftersom det är lätt att göra.
Jag har bråttom, gör nåt lätt till mig - omelätt.
Seriöst?
Vet du att det är skillnad på olika sorters objekt?
Det finns direkta och indirekta objekt. Titta, det är så här...
- Vad gör du, Fabrice?! - Jag halkade.
Victor måsta byta bord och stolar! Det är skitfarligt här.
- Gick det bra? - Ja, men...
Okej, var var vi?
Varför inte "omelätt"?
För att det stavas ”omelett”. Det har inget med ”lätt” att göra.
Skriv inte så igen.
Använd tejp för att markera gränsen.
Lägg sen på lite beige...
Vad gör du?
Inget. Va? Nej, inget. Jag...
- Vill ni äta lunch med oss? - Nej, vi kan inte.
Victor har ett möte och jag måste fixa arkivet.
Är du klar, Monique? Vi får inte bli sena. Jag har bokat ett bra bord.
- Till mötet. På stadshuset. - Jaså?
Om de börjar utan oss...
KRIGARE
Sarah Terminal: Vad gör du?
Waël: Passar barn.
Det har varit tufft för Brad och Angelina sen skilsmässan,
så jag får passa deras barn.
Waël, får jag prata lite snabbt med dig om en sak?
Visst.
Kan du utveckla det där du sa om kommunikation lite?
Jag har en kompis. Folk har lite svårt med henne ibland
eftersom hon är så intelligent. Då blir hon irriterad.
Det är inte hennes fel. Det är de andra som är så korkade.
Folk kan vara så korkade.
- Vem är kompisen? - En tjej i skolan.
Vad heter hon?
Hon heter Inès.
Var bor hon?
I Créteil.
I Créteil. Okej. Vad sysslar hon med?
Hon är tandläkare.
Har du en skolkompis som är tandläkare?
- Nej, hon är inte tandläkare på riktigt. - Nej.
Jag avbryter er i två minuter.
Vi hjälpte ju Jimmy med hans kommunikationsproblem.
- Nu är det Nadias tur. - Visst. Men jag har inga såna problem.
Räkna upp Nadias tillgångar.
- Intelligent. - Hon minns allt.
- Hon är underbar. - Lyssna. Inga kommunikationsproblem.
Och hennes brister?
- Hon är dryg. - Hon är egenkär.
Jag är inte dryg. Men när jag har rätt så har jag rätt. Det är väl normalt?
- Nadia, vad är det här? - En anka.
- Okej. Vad ser ni andra? - En anka.
- Ser alla en anka? - Ja, jag med.
- Nåt annat? - Jag ser en kanin.
- En kanin? - Ja, titta. Det är en kanin.
- Ja, det är en kanin. - Helt klart en anka.
- Ludo, vad ser du? - En kanin.
Ser ni ankans näbb? Det är kaninens öron.
- Precis. - Ja, det stämmer.
- Så det är en kanin-anka. - Nej, det är ingen kanin-anka.
För en del är det en anka, för andra en kanin.
Vi ser inte samma sak, men vem har rätt, Nadia?
Det handlar inte om fakta, utan om tolkningar.
Vad vackert, det du sa. Hittade du på det?
Inte precis nu. Jag kom på det...
för typ en vecka, tio dagar sen.
Är du säker på att det inte var Nietzsche?
Tja, det kanske finns nån som har snott det av mig. Tio dagar är lång tid.
Men vad betyder det egentligen?
Att man kan vara oense, men ändå ha rätt båda två.
Precis. Då var det slut för i dag.
- Redan? - Kom och hämta ert rånbyte.
Tack för allt, Waël.
- Tack, Waël. - Hej då, Jimmy.
- Hej då, Waël. Vi ses i morgon. - Hej då, Shana.
Tack.
Kommer du, Fabrice?
Det var så längesen.
Han har inte försökt igen.
Jag försöker att inte tänka på det, men det går inte.
Det var bara med mig.
Han rörde inte mina systrar.
Ibland...
när jag var liten, så...
Jag kommer att sabba familjen om jag säger nåt. De kommer att hata mig.
- Ingen kommer att hata dig. - Jag vill inte åtala honom.
Prata med...
nån du litar på.
Med mamma?
- Tänk om hon inte tror mig? - Det gör hon.
- Tänk om hon inte gör nåt? - Då gör jag det.
Din vän...
Den som utsattes för det.
Pratade han med nån?
Joseph?
Shana: Hon trodde mig.
Men vad gör du? Skynda dig. Sminkören är på väg.
- Menar du allvar? - Vad då?
Monique, det är så varmt.
Koncentrera dig på koreografin. Vi måste vinna.
Varför? Ville inte du sluta blåsa folk?
Det här är annorlunda. Vi rånar ingen.
Fortsätt applådera och välkomna par 21.
Mina damer och herrar, en stor applåd för vinnarna:
Par 21, Monique och Fernand!
Fernand? Vad är det för ett namn?
- Le. - Jag vill inte...
Tack.
TREVLIG RESA TILL RÉUNION
- Har jag fått post? - Ja, från utbildningsmyndigheten.
En räkning. En till.
Från kommunen.
- Från FFS. - Vad är det?
Franska Företagssällskapet.
Aldrig hört talas om. Få se.
Och så. Det här är nog privat.
"Vi har äran att gratulera er för att ha befordrat er personal.
Er före detta sekreterares kometkarriär...
till toppen av ert företag
har gjort att vi har utsett ert företag till månadens bästa i landet.
Därför är vi mycket glada över att erbjuda er
en veckas semester i Réunion för två personer."
- Med biljetter och allt. - Men vad underbart.
Jag är så glad för din skull.
Det är helt otroligt.
Vet du vem du ska ta med dig?
Givetvis.
Jag ringer omedelbart.
Ringde du?
Stig på.
- Vi ska ha ett möte. - Vad då för möte?
Varje fredag summerar vi veckan som har gått.
Då så, Waël.
Min käre Waël. Jag vet inte hur du gjorde, men grattis.
Alla ungdomar som kom första dagen är fortfarande kvar. Hatten av för dig.
Det svåraste är ju att ge dem en orsak att komma tillbaka.
Tack.
Vad tycker du om ungdomarna? För, de avgudar dig.
Det är en härlig upplevelse. Det trodde jag inte först, men jag gillar det.
Du kanske skulle fortsätta med det här. Du skulle nog klara en examen.
- Seriöst? - Ja visst.
Men sluta med kundvagnar och lurendrejeri. Om du inte kan förändras, säg det nu.
Fundera på det.
Då så...
- Tyckte ni om kakorna? - Jättegoda.
Riktigt goda. Victor, jag är rörd...
Titta! Ni känner inte ens skillnad! Inte ett ord till om lågprismärken.
Okej. Ut. Jag har ett jobb att sköta.
Och du - fundera på det.
Hallå!
Waël.
- Hur är det? - Bra.
Här är den lille killens mapp. En present.
Allt finns där. Skolan, hälsovården, hemmet.
- Du skojar. - Det var väl det du ville ha?
Jo, men att det gick så fort...
Min kompis som är snut kollade upp dig.
- Va? Jag förstår inte. - Jo då, det gör du.
Vi lär inte förbli ungdomsassistenter hela livet.
Därför måste du presentera mig för din leverantör.
Det är omöjligt. Ärligt talat bör du hålla dig borta från det. Det är inget bra.
Okej, visst. Det är din grej. Håll det för dig själv.
Men du sa att varje sedel kostade en tiondel av sitt värde.
- Var snäll och släpp förbi mig. - Så om jag ger honom 40 000 euro...
ger han dig 400 000 i falska. Okej?
Du får 50 000 av de 400 000. Det är din kommission.
- 50 000 euro. - Precis. Och det är bara början.
Vi ska tjäna massor av stålar.
När kan du ha dem?
- Jag måste gå nu. - Du hörde nog inte.
50 000 euro.
Hur många år har hon sett efter dig?
Och du bara strular till allt.
Waël.
Vad sägs om att återgälda en tjänst?
- Kom igen. - En gång.
- Bara en gång. Okej? - Inga problem.
- När? - Hur vet jag att det inte är en fälla?
- Och att din snutkompis inte dyker upp? - Fan, du ser på film för mycket.
Det finns ingen mick. Sedlarna är omärkta. Allt är rent. Okej?
Kom ihåg att du berättade för mig. Jag begärde inte nåt.
Helt otroligt.
Jag vet inte. Om jag får tio nummer per dag,
måste jag nån gång träffa på nån igen.
Men helt galet att en av dem var Nadias syster.
Det är sant. Världen är liten.
Eller så är Gud stor.
Gud är stor.
Du kanske inte tror längre, men se på alla tecken han ger dig.
Victor, ungdomarna och nu Sarah.
Du kallar det tecken. För mig är det tillfälligheter.
Du vet ju att jag ville ha barn, men att det inte gick.
Ja.
Så jag lämnade allt och hittade Gud.
Det var han som skickade mig dit.
Jag trodde alltid det var för att hjälpa alla de stackars barnen.
Men det var för att träffa mitt.
Pojken min,
vi flyr, men vi hamnar likväl alltid där det är tänkt att vi ska vara.
Antagligen.
Så när han visar oss vägen är det synd att vi inte tar den.
Varför säger du så?
Vad har du i väskan?
- God kväll. - God kväll.
- Allt bra? - Ja då. Och du?
Jo då. Jag är glad att du kom.
Hallå!
Du med, Nadia.
- Det rör ju henne. - Javisst.
Vad är det här?
Det där? Ingenting. Det är till i kväll.
- Jag tyckte att det var lite originellt. - Att 15 stycken äter på två tallrikar?
Precis. Alla barn på en tallrik och de vuxna får den andra.
Det skapar...
sammanhållning, laganda.
- Det är lite skumt, va? - Det är påhittigt.
Konstigt att de är sena allihop.
- Är du inte alls oroad? - Ja, är du inte det?
De kanske inte fick mitt grupp-sms.
Jag messade allihop.
Din syster är den ende jag träffade, så jag bjöd henne personligen...
Ja, så måste det vara.
Vad bra att jag följde med, då. Annars hade det bara blivit ni två.
Det hade varit pinsamt för er.
Precis. Så tack, Nadia. Tack för att du kom.
Vad gulligt! Du har vikt servetterna som höns.
Nej, det är svanar.
Nej, en svan gör man så här.
Det är en svan.
Jag hatar henne.
Ja, han läspade i en månad, men han hånade mig inte för mitt namn längre.
Hur som helst är Waël ett fint namn.
- Jaså? - Ja.
Jag skulle kunna döpa min son till det.
- Menar du allvar? - Ja.
- Min dotter kan inte heta Sarah. - Varför inte?
Hon kan ju inte heta som sin mamma.
- Va? - Du är knäpp.
Men vad sysslar du egentligen med?
Åh, advokater...
- Ni ger aldrig upp. - Berätta nu.
Vi kan väl säga att jag överlever.
Okej, inga fler lögner.
- Så? - Så...
En hel del bedrägerier.
Okej.
Är det allt? Ska jag inte förklara?
Jag kollade ditt straffregister. Jag ville bara veta om du skulle ljuga.
Och du, varför blev du advokat?
Tack vare en ganska speciell lärare i juridik.
Hon lärde mig att älska juridik, och nu vill jag inte sluta.
Ibland blir man inspirerad av folk utan att märka det. Jag vet inte...
Tack för hjälpen.
Jag vet att Joseph var din vän. Gud vakar över honom nu.
Han borde ha vakat över honom här.
Herren gjorde inte de där hemska sakerna mot honom.
Nej, men han gjorde inget för att förhindra det.
Precis som han inte gjorde nåt för min familj.
Han vill att jag ska vara ensam och olycklig.
Du kommer inte att vara ensam och olycklig.
Du kommer att växa upp och ha massor av vänner.
Och fru och familj. Folk kommer att älska dig.
Jag tänker inte låta dem älska mig. Det gör ont när de försvinner.
Se på mig. Se på mig noga.
Jag kommer att...
Jag kommer att älska dig hela mitt liv.
Varje dag.
Vad som än händer.
Jag lovar dig.
Nå? Hjälpte det att jag inte sov hemma?
- Säg det, du. - Vad menar du?
- Du bodde väl hos Victor? - Åh, börja inte...
Han bjöd på restaurang och köpte blommor.
Han erbjöd mig sin säng och sov på soffan. Sen gjorde han frukost.
- En riktig tråkmåns. - Nej, det är inte det.
Jag vill inte att folk tror att jag blev befordrad för att Victor gillar mig.
Befordrad?
Som du vet gick jag ju från sekreterare till HR-ansvarig på två dagar.
Snart blir jag vice direktör. Det kommer säkert att pratas en hel del.
Monique, jag säger inte det här ofta nog...
men allt du har gjort för mig...
Det är inget jag kommer att glömma.
Ska du ut i krig eller?
Jag hoppas inte det.
- Inser du ironin i det hela? - I vad?
Jag må vara gammal, men det är du som behöver rullstol.
Så gammal är du inte.
- Hur hann du med allt det här? - Vad menar du?
Du ringde ju 20 gånger om dagen.
- Du önskar att jag inte hade åkt. - Nej då.
Jag lovar, om inte Sarah hade insisterat hade jag stannat hemma.
- Det vet du, va? - Ja, jag vet.
Det här är nog den bästa.
Den är bara till dig.
Skrek han verkligen?
Ja. "Jag är herre över världen!"
Är du klar, Shana?
- Shana, du har hållit på i tio minuter! - Kan du skicka snöret?
Överraskning!
Överraskning.
- Läget? - Okej.
- Är allt bra? - Hej.
- Hej, Waël. - Bankade han skiten ur dig?
Det var ganska jämnt.
- Lögnare. - Jag lovar. Jag skallade honom på knäet
och knäade hans armbåge. Tro mig, han har nog riktigt ont.
Jag är glad att se dig, Waël.
Herre över världen.
- Nej... - Va?
Hon har inte sagt nåt.
- Kunde du inte hålla tyst? - Om vad?
Inget.
Waël, en present från ungdomarna.
Varsågod. Jag har skrivit det.
"Från oz alla. Takk för alt du har jort för oz."
Ja, man ser att Jimmy har skrivit det.
Tack.
EN LITEN BOK MED CITAT
Det är alla som har stulit dina citat.
Jag har också en present till dig.
ANSÖKNINGSBLANKETT
Menar du allvar?
DÄR FICK DU FÖR ATT DU HJÄLPER ANDRA, IDIOT!
Undertexter: Ivar Hägg